ПОЗИЦІОНУВАННЯ АРТТУРИЗМУ В ЗАГАЛЬНІЙ СТРУКТУРІ ТУРИЗМУ - СИВЕНКО, Антон (Вісник Київського національного університету імені Тараса Шевченка, Географія, 2025)
Вступ. Досліджено проблему позиціонування арттуризму в структурі туризму та обґрунтовано необхідність його виділення як самостійного виду культурно-освітнього туризму. Визначено актуальність теми дослідження, яка обумовлена зростанням попиту на спеціалізовані туристичні продукти, серед яких важливе місце займає мистецтво, яке може виступати рушійною силою розвитку туристичної привабливості регіонів і напрямків. Методи. У дослідженні використовуються методи логічного аналізу, системного підходу, порівняльного аналізу наукових публікацій, а також метод графічної систематизації для створення таблиці позиціонування арттуризму. Результати. На основі аналізу наукових джерел виявлено недостатню теоретичну концептуалізацію арттуризму, що ускладнює його інтеграцію в стратегії розвитку територій. Встановлено, що в сучасних наукових дискусіях арттуризм позиціонується переважно як складова культурного туризму, хоча його специфіка визначається активною взаємодією туристів з художнім середовищем, яке виходить за рамки традиційного пасивного споглядання. На основі узагальнення існуючих класифікацій запропоновано авторське визначення арттуризму, як виду культурного туризму, що формується на перетині музейного, креативного та туризму спадщини, який використовує творчість як ресурсний потенціал для створення унікальних туристичних продуктів. Розроблено графічну модель, яка візуалізує місце арттуризму серед інших видів культурного туризму. Сформульовано рекомендації щодо створення продуктів артуризму з інтеграцією музейних виставок, мистецьких заходів, історико-культурних ресурсів та творчих практик, що забезпечує естетичний, освітній та емоційний досвід для туристів. Висновки. Отримані результати дозволяють стверджувати, що розвиток арттуризму повинен орієнтуватися на інтеграцію різних культурно-мистецьких ресурсів із активним використанням креативного потенціалу, що є важливим фактором підвищення туристичної привабливості регіонів та їх конкурентоспроможності. Перспективою подальших досліджень може бути розробка чітких індикаторів і методів оцінки ефективності арттуризму, а також детальніші прикладні рекомендації щодо управління цим видом туристичної діяльності на різних рівнях організації.